Vi vender tilbage med god musik efter nyhederne og vejret.
Nu er det bekræftet, at Sam og Edith Haley fra Tucson-
-er omkommet i flystyrtet syd for byen.
Deres identitet er bekræftet af Sams bror, Frank Haley.
Både Sam...
-Vi ses efter skoletid, Eddie. -Går du stadig i skole?
Nej, jeg er jo lærer.
Onkel Frank!
-Har du fundet mor og far? -Ja.
-Hvor er de? -De er gået bort.
Hvor er de gået hen?
De er døde.
Han lyver!
Skolen ligger jo på samme vej.
Havemandens kone kan sikkert følge ham i skole.
Hvis du vil have, han bliver her, så spørg bare.
Det er jo det, jeg gør, Frank.
Står du her og gemmer dig? Det kan jeg godt forstå.
Gider du skubbe mig?
-Er du forældreløs? -Nej.
Hurtigere.
Farvel, min skat.
-Farvel, Eddie. -Farvel.
Hun har også haft det svært.
Hendes mor døde for nogen tid siden og hendes far...
-Francesca kan gå selv. -Vi skulle alligevel denne vej.
Det var sødt af dig, men vi skal snart flytte-
-så det er bedst, at hun holder sig for sig selv.
Jeg ville nok sige tværtimod.
Jeg er hendes far, og jeg siger, at hun kan gå.
Pas på, at du ikke får maling på tøjet. Du er så fin.
Er du klar, Eddie?
Så kører vi. Vi ses senere, Ernesto.
Vil du ikke nok lade være med det?
-Værsgo. -Tusind tak.
-Må jeg smage? -Nej.
-Hvorfor? -Derfor.
Bare en lillebitte tår?
Ja.
Nu skal du drikke ud.
Jeg mener det.
Det skal du, ellers kalder jeg på servitricen.
Servitrice!
Luk handskerummet op.
Tag konvolutten ud.
Kan du læse?
LAD IKKE DETTE STOPPE DIG, EDDIE
De fandt den i din fars lomme.
Hvad betyder det?
Det vil du forstå, når du bliver stor en gang.
-Det er min. -Nej.
Ikke endnu.
Hvordan går det med installationen i Guam?
Jeg stiller gerne op i konkurrencen...
Jo før, desto bedre.
-Hvem er det? -Min mor, mormor og morfar.
-De ser søde ud. -Det er de ikke.
De er rige, ondskabsfulde og misundelige på far.
-Vi taler ikke med dem. -Eddie!
-Farvel. -Luk øjnene.
-Hvorfor gjorde du det? -Jeg kommer til at savne dig.
-Farvel. -Francesca!
-Husk dine kort. -Ja, ja.
-Sådan. -Nu er jeg med.
-Er det farfar Haley? -Ja.
Hvordan var han?
Han var som en ladet pistol, ligesom din far.
Der er flyet.
Ja...
-Hvad skete der? -Det ved jeg ikke.
Det var muligvis dårligt vejr.
Det kan somme tider være svært at afgøre med nye fly.
Jeg ved det ikke.
I skal altså have Eddie på heltid?
Jeg har set jer sammen, så det skal I nok klare.
I kan jo flytte ind i huset, når jeg flytter ud.
-Hvis I ikke vil...? -Nej.
-Det vil vi gerne. -Godt.
-Ved Eddie noget om det her? -Han finder ud af det.
Tak.
Ingen årsag.
Huset var meget dyrt, da jeg købte det.
For at tjene penge byggede jeg forskellige ting.
Mange af byggeriene lå meget langt væk.
Steder, der ikke er egnet til små drenge.
-Det lyder da sjovt. -Hvad?
-Det lyder da sjovt. -Det er det ikke.
Jeg skal med færgen til San Diego og forberede mig i flere måneder.
Bagefter skal jeg sejle over Stillehavet.
Stillehavet!
Du kan ikke komme med, Eddie.
-Hvorfor ikke? -Det har jeg jo lige sagt.
-Du har lovet det. -Hvad?
Du har lovet mors familie at tage dig af mig.
-Det gør jeg også. -Men...
Du kan ikke komme med, Eddie.
Du skal blive her hos Margaret og Ernesto, så enkelt er det.
Forstår du det?
Eddie!
-Jeg kører nu. -Vi ses, din skid.
-Eddie! -Jeg kommer!
Fandens også...
-Hvornår skulle du til møde? -Efter arbejde.
Vi skal af sted om fem minutter.
-Tog du høet ud? -Fandens...
-Hent dine ting og gå hen til bilen. -Undskyld.
Det er en stor dag. Nyt job for mig og ny skole for dig.
Det var ikke noget, der blev ordnet i en håndvending.
Nu har du chancen til at få en frisk start på alting.
Footballtræneren hedder mr Allen. Hils ham fra mig.
Året kommer til at gå meget hurtigt for de nye elever.
I vil forhåbentlig sætte pris på...
-Mr Haley? -Ja...
Er der noget du vil sige til os?
Jeg er enig med dig.
Kom så, drenge!
-Du løber stærkt. Kan du spille? -En lille smule.
Du burde prøve. Kom hen på banen efter skoletid.
Kom så!
Kom herhen!
Du skal være til venstre.
-Det er jeg jo. -Nej, du må tage højre.
Op på dupperne, Gordon. Ellers kan du sidde på bænkerne resten af sæsonen.
-Hvad er der? -Jeg er gravid.
-Er du ked af det med barnet? -Hvad?
-Det er vist lettere at få et barn... -De er vist også sjove at lave.
Ti stille. Jeg skal fortælle noget.
Det er lettere at få et barn end at opfostre et.
Det er svært, men det lønner sig.
Det, der er lønnen, er en morgen som den her sammen med dig.
Du er som en søn for mig.
Sådan vil det altid være.
Hvis du holder op med at ryge, hvad jeg ved, du gør.
Eddie Haley.
-Kender vi hinanden? -Herefords skole.
Den lille, fattige, mexicanske pige.
Francesca?
Jeg er stadig mexicaner og stadig fattig.
Jeg er stadig... Jeg ved ikke...
Hvad er jeg? Her formoder jeg.
-Er I flyttet ind til byen? -Nej.
-Margaret har fået job her. -Jeg har hende i historie.
Hun sagde, at jeg skulle tage mig af dig.
Gjorde hun?
Men jeg har jo kun gået her i et år-
-så jeg ved ikke, hvem der skal tage sig af hvem.
Vi må vel tage os af hinanden.
Jeg bliver nødt til at gå.
Skynd dig.
-Hvad synes du om hende? -Hvem af dem?
-Hende med langt hår... Francesca. -Hun er sikkert helt okay.
Hvis jeg turde, ville jeg satse på hende ved siden af.
-Julie? -Ja.
Lugter der af mexicansk mad herinde?
Hej, Eddie...
"Boksningens grundregler."
Hvad fanden har du gang i?
Hørte du, hvad han sagde? Sådan må ingen sige om os.
Det gør de alligevel, og det er ingen undskyldning...
Skal jeg ikke forsvare mig selv?
Dig og dig... Hvad med mig?
Jeg er på en ny skole med nye elever. Der er hårdt for mig.
-Hvis det er den samme gamle sang... -Skal jeg strikke en trøje til ham?
Skal du være komiker? Der bliver ikke tale om college.
-Mine karakterer har helt gode. -Ja, det er de.
De er helt gode, og det får du ikke et legat på.
Jeg gider måske ikke studere mere. Jeg vil måske arbejde på gården.
At arbejde på gården er ikke noget, man bare gør.
Man arbejder der, til hænderne bløder, fordi man elsker det...
Keder jeg dig? Godt. Så kan du bare gå hjem.
-Slå dig ned, hvor du har lyst. -Tak.
-Vil du have noget at drikke? -En cola, tak.
-Værsgo. -Tak.
- Buenos días. -Hej!
-Hvad laver du her? -Jeg arbejder her.
Gør du det? Hvad kan du anbefale?
-Hej, Eddie. -Hej, Brad. Hvordan går det.
-Hej, Francesca. -Hej.
Det er surt, at jeg gik glip af alt det sjove.
-Hvad? -Ingenting.
Det var bare et eller andet åndssvagt.
Vi burde samle nogle stykker og køre op til fars mine.
-Det lyder sjovt. -Du, jeg, Eddie og måske Julie.
-Julie? -Hvad er der med hende?
-Hold nu op. -Det kan du selv gøre.
Hjælp mig med den bakke.
-Jeg kommer om lidt, Manny. -Fint.
-Den kan jeg tage. -Det klarer jeg.
Tak.
-Hun er jo køn, men... -Hvad "men"?
Du ved, hvordan det er.
-Er hun ikke din type? -Nej, faktisk ikke.
-Hvilken type kan du så lide? -I al fald ikke hende.
Du ser sjov ud, når du ryger.
Er det bedre sådan?
Hej... Undskyld, jeg forstyrrer, men der er lige kommet et stort selskab.
Vi kan måske køre med Brad og Julie.
-Det kan vi godt. -Fint.
-Så arrangerer jeg det. -Super. Farvel.
Skal du ikke have dine bøger med?
Jo. Mange tak skal du have.
Tak...
Undskyld... Jeg leder efter en forældreløs yngling.
Har du snakket med ham? Pjatter du dig igennem det?
-Jeg har snakket med ham. -Hvad sagde du?
-At han har været estúpido . -Sagde du ikke andet?
-Det er jo ikke nok. -Han er kun 17 år.
Det er et ettal og et syvtal.
Undskyld, det var dumt af mig.
-Du var lige ved at blive smidt ud. -Er det rigtigt?
Han kan bo i gæstehuset.
Han må gerne vise, hvad han føler.
-Skal jeg stille dem i soveværelset? -Ja tak.
Eddies værelse står tomt.
Han skal bo i gæstehuset sammen med os.
Selvfølgelig.
Godmorgen.
-Det er min fars fly. -Det er dit.
Hvordan kan det være, at vi får sådan et fornemt besøg?
Ville du tjekke, om det var friske blomster på graven?
Jeg tænkte mere på fremtiden.
-Hvilken fremtid? -Din.
Det er meningsløst at have et fly, hvis du ikke kan flyve det.
Tager du gas på mig?
Ville jeg køre så langt for at tage gas på dig?
Din far var ikke så god til at planlægge-
-men han bad mig lære dig, hvordan man flyver.
Der er mange grunde til at blæse på det løfte-
-og han var tit fuld, når han bad mig om det.
Ved du, hvad farfar sagde om vores familie?
"Bumser og tyveknægte til flyene gjorde deres indtog."
Din farfar, jeg og din far...
-Vi er en flyvende familie. -Familie?
Hvilken familie?
Ved du hvad? Det er så enkelt her...
Enten vil du flyve, ellers også vil du ikke.
Hvis du ikke vil, kan du sælge flyet og tage pengene.
Hvid du vil flyve, så sig det til mig.
Så går vi i gang, så snart flyet er repareret.
-Farvel, far. -Hvor skal du hen?
-Hen til en kammerat. -Hvad skal du bruge tæppet til?
Vi skal på skovtur.
-Du har mødt en dreng. -Og?
Jeg er ældre end mor var, da hun giftede sig med dig.
-Vil du have et lift? -Nej tak.
Farvel !
-Hej! -Hej!
-Jeg kunne have hentet dig hjemme. -Far skulle alligevel herhen.
-Skal du tanke? -Nej tak.
Så...
Jeg tænkte, at inden vi møder Brad og Julie, kan vi måske...
Det har jeg glemt! Julie skal køre med os.
-Skulle Brad ikke gøre det? -Han ville køre i forvejen.
Godt...
-Hvad ville du sige? -Ingenting.
-Du ville sige noget om dem. -Nej, glem det.
Gider du lige? Hvorfor gjorde du det?
-Jeg trak bare på skuldrene. -Sig det nu!
Hvornår er du blevet voldelig?
-Kan vi køre nu? -Ja.
Min farfar erhvervede retten til området for 50 år siden-
-men far klarede investeringerne og fik arbejderne hertil.
Han siger, at mexicanere arbejder bedre end hvide.
De er også billigere i drift.
-Ejer din far hele bjerget? -Ikke rigtigt.
Smid den!
Gider du holde op? Jeg kan ikke høre, hvad han siger.
-Man køber ikke et helt bjerg. -Hvorfor ikke?
Man køber retten til mineralerne, men det føles som vores bjerg.
Jeg har vandret over det hele og set nogle pumaer.
Og en rødlos. Højst oppe ligger der et flyvrag.
Det styrtede ned, da jeg var lille.
Det var sikkert uvejr. Han er røget lige ind i bjerget.
-Sikken idiot. -Det kan ske.
-Har du fundet noget deroppe? -Hvor?
-Ved vraget. -Kun en sko.
-Ingen knoglerester? -Nej.
Hvad med tænder eller hår? Det vokser vist videre.
Nej, kun en sko.
Kun en sko...
Jeg er ved at være træt, og jeg skal på arbejde i afen.
-Hvad er der galt med dig? -Jeg er træt.
Det er sikkert ikke engang deres fly.
Men alligevel...
-Du glemmer ting. -Hvad?
At jeg husker dig, kun dig.
-Vi ses. -Ja.
Du behøver ikke sige ja eller nej.
Gør et forsøg, og se hvordan det er.
Hvad synes du?
Med både job og skole er der ikke meget tid til overs til fly.
Han kan måske arbejde lidt mindre.
Så får han mindre i løn.
Her har simpelthen aldrig været så flot, Ernesto.
-Jeg går og tænker over noget. -Jaså?
Hvad troede du, der ville ske, da du efterlod Eddie her hos os?
Forstod du ikke, at han ville blive en del af vores familie?
Det var det, jeg håbede på.
Tror du på det?
Hastighed...
Tag det roligt.
-Kom, ellers går du glip af det her. -Det var også tanken.
Flot, Eddie! Sådan skal det være!
I det øjeblik skal man jo beslutte sig.
Hvad mente du om starten? Hvor lang tid tog den?
-Fire? Nej, tre og en halv. -Så siger vi det.
Tak for det.
Vil du høre sandheten? Så skal jeg fortælle, hvordan det er.
Jeg bryder mig hverken om Brad eller Julie.
Jeg er træt af dem.
Jeg vil bare være sammen med dig.
Jeg vil være sammen med dig. Det er det eneste, jeg vil.
Skal du ikke præsentere mig for din nye ven?
Jeg skal videre med arbejdet nu, men tak for mad.
Vil du med til ballet?
-Sammen med dig? -Med spøgelset her ved siden af.
-Det var sødt af dig. -Går du sammen med Eddie?
Jeg ved slet ikke, om jeg skal derhen. Jeg skal måske arbejde.
-Har Eddie spurgt dig? -Ikke endnu.
Han er lidt underlig. Vi plejer at være sammen til træning.
Har du lagt mærke til, han ikke har lyst til at lægge kortene på bordet?
Gå ud og løb din runde med det samme.
Tag dig sammen, Haley. Det er sidste gang, jeg siger det.
Du, Eddie...
Jeg fik en snak med Francesca i går-
-og jeg tænkte, om du havde inviteret hende med til juleballet.
Det sagde hun nej til.
-Passer det? -Skulle jeg spørge hende?
-Hun vil vist gerne. -Hvad?
Til bal... Jeg ville bare lige sige det.
Det var meget sødt af dig, Brad. Mange tak.
Hej, du der!
-Vil du have tærte eller kage? -Hvornår?
På din fødselsdag. Margaret sagde, at I skal spise på restauranten.
Det er rigtigt.
-Hvad laver du? -Jeg bestemmer mig... Kage.
Mange tak.
Selv tak...
Feliz cumpleaños! Spis, fødselsdagsbarn.
-Det er major Haley, Francesca. -Hej.
Jeg har hørt dit navn før.
Det må være sjovt med alle de fly, der flyver omkring.
Ja, det er sjovt.
Hvem taler med Eddie om footballen?
Hvad er der med den?
Jeg er holdt op med at spille.
Hvad var det, du sagde?
Hold nu op. Kan vi ikke bare fejre min fødselsdag?
Hurra for Eddie!
Smukt...
-Jeg troede, de vidste det. -Hvorfor det?
-De burde havde vist det. -De er ikke mine forældre.
-De holder af dig! -De får penge for det.
Ja, for at sørge for dig. Ikke for at holde af dig.
Hvad er forskellen?
Kom hjem til mig, så skal jeg vise dig det.
Skal vi sammenligne hinandens snøftehistorier?
-Undskyld... -Hvad er der?
Tror du, at det er første gang, vi hører ham sige sådan?
Jeg har hverken brug for dig, dem eller noget i den her lorteby!
-Hvad er der? -Hold nu op.
-Du opfører dig pinligt. -Gør jeg? Nu er jeg pinlig.
Sæt dig ind i bilen.
Hvad er der galt med dig?
Tak, fordi jeg slap for en præken.
Din far...
Du minder om ham.
Du minder for meget om ham.
Du vil begå samme fejltagelser.
-Bebrejder du ham for ulykken? -Jeg bebrejder mig selv.
Jeg vidste, hvilket vejr det var, hvordan han var som person-
-og hvordan han var som pilot.
Han var egoistisk, begavet...
...og impulsiv.
Jeg burde have forhindret ham i at tage af sted.
Hej, Brad. Hvordan går det?
Har du Julies telefonnummer?
Jeg har lige talt med hende, du skal følges med til ballet.
Jeg havde faktisk ikke sagt ja til Brad.
Nu er du frit stillet.
Nu har jeg sagt ja.
Tak skal du have.
Jeg vil lige sige en ting.
Jeg ved, at du holder af Francesca, men i aften skal du holde af mig.
Aftale...
-Hvad vil du? -Bor Francesca Montoya her?
-Du svarede ikke på spørgsmålet. -Jeg søger Francesca.
Pokkers også!
-Hvad skal I ellers lave? -Hvorfor er De så vred?
Jeg hedder Alberto Francisco!
-Gå ind, far. Du er fuld. -Jeg er overhovedet ikke fuld.
-Skulle vi ikke mødes ved skolen? -Jeg ville bare være flink...
-Er det virkelig din far? -Hvorfor det?
Jeg ved ikke...
-Tager du ikke med? -Nej.
Hvorfor ikke?
-Det var en dårlig idé. -Jeg...
Det er godt at se, hvordan andre mennesker bor.
Ikke bor, måske... Du ved, hvad jeg mener.
-Alle har forskellig baggrund. -Hold nu op!
Gå din vej!
Se, hvordan her ser ud! Det er klamt.
Det er ligegyldigt. Du vil forlade mig.
-Hvad? -Du forlader mig.
Det hele er gået så hurtigt.
Når du har den kjole på, er det, som om hun var her.
Jeg ved godt, at jeg ligner hende.
Minder jeg fuldstændig om hende?
I ville have været perlevenner.
De allerbedste...
Lad være med at lave det ansigtsudtryk.
Hvor skal du hen?
-Hej, Brad. Hvor er Francesca? -Hjemme, formoder jeg.
-Hvorfor det? -Hun flippede ud.
Jeg skulle hente hende, men hendes far ævlede løs...
-Har du mødt ham? -Har hun det godt?
Jeg kører derhen. Jeg kommer om lidt.
Tag dig bare god tid.
Francesca?
Hvad vil du, Eddie?
-Er alt i orden? -Ja. Jeg er bare træt.
Gjorde Brad noget dumt?
Nej.
-Må jeg komme ind og snakke lidt? -Nej.
Må jeg ikke nok? De lyder ikke, som om du har det godt.
Gå nu, Eddie. Gå med dig.
Bare slap af.
-Var Francesca i skole i dag? -Nej, det var hun ikke.
Ikke det...?
Jeg må løbe. Undskyld.
Hallo!
Er du hjemme, Francesca?
Vi kan godt køre nu.
Har du nogen anelse om, hvor Francesca kan være taget hen?
Hendes chef på restauranten er også forsvundet.
Hallo?
Eddie?
Kan du høre mig, Eddie? Vend flyet rundt...
Det venstre magenetapparat er dårligt. Kør tilbage.
-Hvad er et magnetapparat? -Hjælp mig med at tanke mit fly!
Benzin, tak.
Mange tak.
-Har du fortalt om hendes far? -Ja.
Jeg kan ikke finde noget ved de flypladser, jeg kender til.
Havde han haft motorproblemer, måtte han lande. Det ved han.
Det eneste problem er, hvis det højre magnetapparat...
Hvis, hvis hvis... Jeg hader det ord.
Det skal nok gå alt sammen.
Jeg ringer til sheriffen og beder ham sende nogle flere fly ud.
Og grænsepatruljen.
Det er vanvittigt.
Jeg ville køre hende hjem til sin familie i Mexico.
-Familie? -Hendes morforældre.
Hun har aldrig mødt dem.
Alberto talde altid om dem, når han var fuld.
Hun blev rasende, da jeg nævnte, at vi kan finde dem.
Hun vil hverken tale, spise eller forlade sit værelse.
Hotellet er ikke ligefrem billigt.
Jeg kan betale for nogle dage endnu, men det må få en ende.
Ser man det... Eddie Haley er i Mexico.
Tog du ham med for at gøre mig glad, fordi du ikke kunne?
-Hvad laver du? -Du ville jo se mig glad.
Nej, jeg vil bare have, du har det godt.
"Kom nu, Francesca. Vi kan gå ud at spise."
"Vi kan gå en tur i byen. Kom nu."
"Det vil du have godt af."
Du har jo feber.
Se Manny, han vil ikke have nogen ballade.
Han vil bare have kone, børn og et flot hjem.
Er det ikke rigtigt, Manny? Du vi have et flot hjem.
Skål for et flot hjem!
-Fingrene væk! -Jeg vil bare hjælpe dig.
Glem det.
Det er dejligt at se dig, Eduardo.
Jeg giver dig en hovedpinetablet.
Jeg må vide, hvad far gjorde.
Lagde han hovedet i ovnen, hængte han sig-
-eller tog han pistolen og skød sig i hovedet?
-Det er ikke sjovt. -Så fortæl dog, hvad han gjorde.
-Hvad gjorde han? -Jeg vil ikke fortælle det nu.
Hvorfor ikke? Fortæl, hvad han gjorde!
Sig, at du elsker mig, Eddie.
Jeg ved, at du elsker mig.
-Hold nu op. -Sig, at du elsker mig.
Jeg elsker dig. Vil du ikke nok holde op nu?
Du gode gud...
-Hvad laver du her? -Jeg vil bare sidde her hos dig.
I dag og i morgen...
Jeg vil så gerne have, at du siger, hvad der skete.
Jeg vil gerne vide det.
Du ved godt, hvad der skete.
Du ved godt, hvad der skete...
Du gode gud!
Goddag!
Kan jeg hjælpe dig?
Det ser ikke spor godt ud.
Hun skal på hospitalet.
-Vi kan ikke behandle hende her. -Sikken ondskab, der er i verden.
Jeg ringer til min mand.
-Skal hun på hospitalet? -Jo før, desto bedre.
Det skal nok gå.
Sidder hun godt der?
-Lov mig, at du ringer. -Det skal jeg nok.
Haleys gård, syvnulottefemni.
Jeg kalder Haleys gård.
-Jeg er her, Eddie. -Dræb mig senere. Jeg har et problem.
-Hvad er der? -Jeg flyver nordpå over bjergene.
Motoren gør knuder, og jeg taber højde. Hvad skal jeg gøre?
Det venstre magnetapparat er dårligt. Brug kun det højre.
Lige et øjeblik.
Det lød heller ikke for godt. Gå ned til motoromdrejninger på 2.000.
Vent lidt.
-Er der langt tilbage over bjergene? -Nej.
Flyv mod vej 83.
295 grader... Otte kilometer mod nordvest.
Ring til sheriffen og brandvæsnet.
Stig så meget, du kan, og kør mod vejen. Vi møder dig der.
Ring også efter en ambulance. Francesca er syg.
Sig det til Margaret.
-Er du der? -Ja.
Motoren lyder værre.
-Hold en hastighed på mindst 60. - Jeg prøver.
-Hvilken højde ligger du på? -85... 84...
-Jeg falder. -Hold styr på hastigheden.
-Kan du flyve hen til vejen? -Jeg kan ikke se den.
Jeg har et floddelta foran mig.
-Ser det fladt nok ud? -Det ved jeg ikke.
Eddie...
Eddie?
Fandens også...
Gudskelov.
Du har jo lige fået mad.
Hvor er din far?
-Hej, Eduardo. -Hej med jer.
Hvordan går det med jer? Det er dejligt at se jer.
-Nej. -Jo, det er.
Undskyld mig...
Jeg vil gerne sige tak for en dejlig afskedsmiddag.
-Tak, fordi I ville komme. -Det var hyggeligt.
Som I ved tager jeg snart af sted-
-så jeg må pakke færdig.
Men inden jeg gør det, vil jeg bare sige...
Francesca skal starte på universitet, og Eddie skal på pilotskolen.
-Takket være dit brev. -Og en studiespurt.
Ja, også det.
Hvorom alting er...
Efter alt det, I to har været igennem...
...vil jeg bare sige...
Godt gået.
Sæt dig nu ned.
Skål for...
Skål for familien.
Eller, hvad vi er for noget. Skål for os.
-Skål. -Skål.
Tror du at du nogensinde kommer tilbage?
Det ved jeg ikke.
-Det er hårdt at komme tilbage. -Det ved jeg godt.
Jeg vil ikke af sted.
Det ved jeg godt.
Du var en stor idiot, Eddie. Hvad skete der?
Det ved jeg ikke.
-Tak for hjælpen og alt det andet. -Selv tak.
-Pas godt på dig selv. -I lige måde.
Vent lidt...
LAD IKKE DET HER STOPPE DIG, EDDIE